Helvetti.
Helvetin helvetti!
Annan paperinne takaisin, jos lainaatte 20 000.
-Aiotteko muka maksaa takaisin? -Viis minä kirjeistänne ja kuvistanne.
Tai on siellä yksi kuva teistä pienenä...
Yhdeksän vuotta, 27 kiloa.
Olitte kaunis jo silloin.
Jos saan kuvan, lasken hinnan 10 000:een.
Sovittu.
-Mitä sanoitte? -Missä ja milloin?
Metrossa. Tänä iltana, sopiiko? Kello kymmeneltä.
Älkää turhaan vaivautuko.
Onko teillä ne paperit?
-Oliko helppo löytää tänne? -Oli. Onko teillä paperit?
-Kiitos. Minä rakastan tätä kuvaa. -Paperit!
Te olette kova minulle.
Odotin, että saisin tavata teidät kaikessa rauhassa.
Nyt te puhutte vain papereista. Te pilaatte kaiken.
Tepäs! Ei ole pakko räjäyttää kassakaappia, kun tulee kylään.
Se ei kuulu tähän. Minä en vain pidä kassakaapeista.
Huumorinne ei minua naurata.
-Tämäkö naurattaa? Piti olla 10 000. -Vähensimme siitä kulut.
Kiitos, että saavuitte paikalle.
Toimistoni ja autoni ovat säpäleinä. Eikö se jo riitä tälle päivälle?
Miksi kutsuitte minut juhliinne?
Sen vuoksi, että... Te olitte minun mielestäni...
Mutta en ole enää.
Pidän teistä, Fred, mutta olette sietämätön.
Olette hyvin kaunis puvussanne ja kaikkine koruinenne.
Kiitos.
-Teillä on aina tukka pystyssä. -Ette ole katsonut peiliin.
-Tapaammeko me vielä? -Enpä usko.
Minä luulen, että tapaamme.
Pysähtykää!
Fred!
Riittää. Antakaa jo olla! Menkää katsomaan tuolta.
Miten menee, monsieur Roland?
Antakaa vihko tänne.
-Rullaluistelijako taas? -Hän tekee noin 11 rikosta viikossa.
-Teettekö te tilastojakin? -Totta kai.
Teille todellakin maksetaan tyhjästä.
Hakekaa kahvia älkääkä hölöttäkö.
Töihin sitten vain.
-Ketkä saan tänä iltana? -Batmanin ja Robinin.
-He ovat parhaat. -Kova juttu.
-Hyvää iltaa, komisario. -Hei vain.
Haloo? Fred tässä.
-Herätinkö teidät? -Mitä luulette?
Anteeksi. Halusin vain puhua kanssanne.
Tässä ei ole järkeä. Mitä oikein haluatte minusta?
Haluatteko te nähdä minun romahtavan?
-Minä halusin vain puhua kanssanne. -Kahdelta yöllä.
-Niin. -Hyvä on. Puhukaa sitten.
-Mikä teidän etunimenne on? -Héléna.
Héléna...
Minä rakastan teitä.
-Oliko se hän? -Kyllä.
-Oliko mitään uutta? -Hän sanoo rakastavansa minua.
Onko siellä joku?
Kuka sinä olet?
Fred.
-Mitä sinä täällä teet? -Lomailen.
-Hidasta vähän. -Tänne ei voi jäädä.
Miksi ei?
Minä en pidä tästä alueesta.
Odota, en jaksa enää pidemmälle.
Kuinka sinä pääsit tänne asti?
Noin vain, sattumalta.
-Selvä. Hei sitten. -Auttaisitko minut irti näistä?
Sinäpä koruttomasti matkustat.
Terve, lso-Bill.
Terve.
Tällä kaverillani on vähän harmia. Näytä hänelle.
Kadotimme toisessa päässä olleen tyypin.
lso-Bill, täältä sinun pitäisi treenata.
-Sanoinhan, että hän on kaverini. -Täällä on viihtyisää.
Eikö olekin viihtyisää?
Näytä hänelle, mihin pystyt.
Tule tänne.
Tämä oli hieno juttu, lso...Bill. Todella hienoa.
-Minulla on nälkä. -Pitäisikö myöntää eläkekin vielä?
-Mitä sinä teet täällä? -Siinäpä olikin hyvä kysymys!
-Voiko sinuun luottaa? -Ei, mutta kerro silti.
-Teen reportaasia metrosta. -Käsiraudat ranteissa...
-Kuka siinä kuvassa oli? -Hän on minun vaimoni.
Oletko sinä naimisissa?
En... Olen kihloissa.
-Mihin olet menossa pulloinesi? -Kaverilla on synttärit. Tule mukaan.
Minä rakastan syntymäpäiviä.
-Tulit sittenkin. -Toin mukanani kaverin.
Onneksi olkoon.
Terve, lso-Bill.
-Tunnetko sinä hänet? -Älä jäkätä.
-Sinähän olet lahjakas. -Kiitos.
-Mikä tuo tyyppi on miehiään? -Hän on reportteri.
Minä tunnen oikean laulajan. Olemme perustamassa bändiä.
Tällaista hän kirjoittaa.
-Mihin aikaan hän soitti? -Noin neljän aikaan aamuyöstä.
-Eikö hän sanonut mitään rahoista? -Ei.
Hän oli valmis antamaan paperit mutta halusi tavata teidät, yksin.
Mitä hittoa te sitten täällä teette?
Kuinka tällaisessa loukossa voi asua?
Ei koskaan auringonvaloa. Tämä on ihan karmeaa.
Kyllä valo vähän piristää, eikö totta?
Tämä puhdistaa putket.
Katso nyt asuasi.
Katso, löytyisikö tuolta sopivaa.
Et voi pukeutua noin. Sinä näytät ihan turistilta.
-Päivää, mademoiselle. -Madame.
Minä etsin komisario...Gesbergiä.
-Mistä on kysymys? -Se on henkilökohtaista.
Hän ei ole paikalla juuri nyt mutta tulee kyllä.
-Haluatteko odottaa toimistossa? -Kiitos.
-Oletkin jo jalkeilla. -Kyllä.
-Takkisi sopii sinulle tosi hyvin. -Todellako?
Haluaisin jutella yhdestä asiasta, joka ehkä kiinnostaisi sinua.
-Voimmeko jutella siitä kahvilla? -Kyllä.
-Kahviako? -Nyt hän sitten herää.
Kaksi tyyppiä hakee joka perjantai kello 19.00 pääkassan.
He seisovat laiturin etupäässä ja ajavat seuraavalle asemalle.
Silloin on tosin jo liian myöhäistä-
-mutta laiturilla he joutuvat aina odottamaan junaa pari minuuttia.
Silloin on napattava rahakassi ja häivyttävä tunnelin kautta.
Se on helppoa. Tunnen käytävät kuin omat taskuni.
Mitä sanot? Eikö olekin hieno keikka?
Pidäpä tauko. Sopiiko?
-Onko sinulla asetta? -On.
Näytä.
Tässäkö?
Onko luoteja kolme?
Olethan varovainen...
Tiedätkö, miltä tuntuu sanoa "ammun aivosi pihalle"?
-Pysy siinä paikallasi. -Lopeta!
Pelottaako? Niin minuakin, että se laukeaa itsestään.
Käteni ovat ihan kosteat. Se olisi sääli.
Lopeta hölmöileminen.
Lopeta. Naputuksesi tekee hulluksi.
Mikä jääräpää hän onkaan!
-Mikä sinulle tuli? -Vein äsken tuon naisen laukun.
-Miksi valitsit hänet? -Otan sen, mitä vastaan tulee.
Mademoiselle?
"Poliisipäällikkö." Olin unohtanut hänen ylennyksensä.
-Kuinka ystävämme Lorenzini voi? -Mieheni tuntee hänet, en minä.
Ette menetä mitään. Mikä teidät tänne tuo?
-Komisario... -Mitä nyt?
Minun pitää tarkistaa eräs asia kortistosta.
Kertokaa minulle kaikki.
Tätä tietä.
Odottakaa tässä. Haen virkailijan.
-Komisario... -Mitä nyt taas?
-Varkausilmoitus, M. Batman. -Rullaluistelijako?
-Minä tulen. -Tuokaa kahvia matkan varrelta.
-Kahviako? -Kunnollista. Se edellinen maistui...
Keitolle! Olen sanonut siitä jo kauan.
Menkää, menkää.
-Hyvää päivää. -Päivää.
Täyttäkää tämä kaavake.
Tähän tulee sukunimi ja etunimi. Osaatte varmasti.
Laukun sisältö, suunnilleen.
Tähän kuvailette, kuinka se tapahtui.
Sitten allekirjoitatte. Täyttäkää kaksi. Hiilipaperi on loppu.
Onko mahdollisuuksia, että laukku löytyy?
Laukusta en tiedä, mutta varkaan saan vielä kiinni.
Palaan kohta.
Hänellä on mukavat kasvot.
Kuva on otettu juhlissani. Hänellä on varmaan yhä nuo vaatteet.
Me ryhdymme sitten jahtaamaan.
Ei pitäisi olla vaikea löytää smokkiasuista miestä metrosta.
Tämä on iso alue. Mekin eksymme silloin tällöin.
Saisinko yhteystietonne?
-Ette ole allekirjoittanut. -Anteeksi.
Hyvä. Jos saamme jotain tietoomme, ilmoitamme teille.
-Kiitos. Näkemiin. -Näkemiin.
Näkemiin.
Batman.
Jos törmäätte tähän tyyppiin, tuokaa hänet luokseni.
Batman kutsuu.
Pomo! Batman kutsuu.
-Kuka kutsuu? -Rullaluistelija on näköpiirissäni.
Mitä minä teen?
-Seuraa sitä luistelijaa. -Kiitos, pomo!
Robin, kuuletko minua?
Lähetä miehiä Vincennes-linjan vaihtokäytävän uloskäynnille.
-Lähetän Antoinen ja Gérardin. -Tarvitsen enemmän.
-Pahus. Antenni on hävinnyt. -Hitot siitä.
Pysähtykää.
Nyt hän on kiikissä, kiikissä...
Hajaantukaa.
Takakautta. Vauhtia niveliin!
Helvetti!
-Hän meni ylitse... -Helvetti!
Saatana!
Ei riitä, että yksi pääsi karkuun. Piti päästää toinenkin.
Batman, olette surkea.
Ostakaa kimppu, mademoiselle.
Tulen viiden minuutin kuluttua.
Miten voitte? Käymmekö juomassa jotain?
-Minulla on töitä. -Älä kieltäydy. Minä loukkaannun.
Jättäkää meidät hetkiseksi rauhaan.
Avaajaa ei ole ikinä, kun tarvitsisi.
Sinä olet näemmä varustautunut.
Sinulla on hieno puku. Mistä se on tehty?
-Ketusta. -Oletkin huumorimiehiä.
Se sopii sinulle. Kokokin on aivan oikea.
Mitä kokoa luulet hänen olevan?
Hän on 42.
-Koska ostit tuon puvun? -Aamulla.
-Onko myyjä vielä lähistöllä? -En tiedä. Onko se tärkeää?
Luuletko, että lähden toimistosta vain verrytelläkseni?
-Mitä hän on tehnyt? -Yksityiskohtiako sinä kaipaat?
Kunhan kysyin. Pidän keskustelua yllä.
Niinpä. Ei sinulla olisi luistelijan uutta osoitetta?
-En ole nähnyt häntä viikkoon. -Entä räätälisi?
Me emme ole kovin läheisiä.
Sepä on ärsyttävää, hyvin ärsyttävää.
Kun minä ärsyynnyn, suutun pienimmästäkin asiasta.
Minä voin jopa muuttua epämiellyttäväksi-
-ja käyttää väärin voimiani ja valtaani...
On kauheaa, mitä väkivaltaisuutta meissä piileekään.
Sellainen sokea ja tuhoava väkivaltaisuus...
On vain yksi tapa saada minut rauhoittumaan.
Minun täytyy purkaa raivoni ensimmäiseen vastaantulijaan.
Ensimmäiseen, joka sattuu tielleni...
Elämä on kovaa, eikö totta?
Minä en tunne häntä. Hän myi minulle vain pukunsa, siinä kaikki.
-Kysy rullaluistelijalta. -Missä hän on?
Sitä minä en tiedä.
Olen tosissani.
Minä katselen vähän ympärilleni. Teen parhaani.
Sitten pyydän hermojani tekemään samaten.
Otatko vielä jotain lisää?
Onko valmista? Voisitteko maksaa? Minun pitää sulkea.
Olen pahoillani.
Helvetti!
Ettekö voisi vähän katsoa eteenne?
Olen hurjan pahoillani.
Teiltä vuotaa nenästä verta.
Mitä te ensinnäkin teette täällä?
Minä olen eksynyt.
Oletko sinä jo nukkumassa?
Tässä on... Mikä etunimenne on?
-Héléna. -Fred.
Minun nimeni on Jean-Louis.
Haluatteko juotavaa, tipan viskiä...?
Kyllä, kiitos.
Mitä te puuhaatte elämässänne, monsieur Fred?
Minä olen perustamassa bändiä.
Onko se mielenkiintoista?
Kiitos.
Rahastatte siis ihmisiä laulamallakin?
Minä en voi laulaa.
Olin pienenä onnettomuudessa, auto-onnettomuudessa.
Minun isäni oli ratissa.
Hän oli lyönyt vetoa, että voisi ajaa kuorma-auton alta Citroën DS: llään.
Hän voitti vedon.
Makasin viisi tuntia leikkauspöydällä ja viisi kuukautta sairaalassa.
En pystynyt puhumaan viiteen vuoteen.
Onnettomuus tapahtui viidentenä syntymäpäivänäni. Hassua, vai mitä?
Numerot hallitsevat elämääni: aina viitonen.
Siitä päivästä aloin rakastaa syntymäpäiviä.
Minä lähden. En jaksa kuunnella moisia typeryyksiä.
-Ettekö käy koskaan elokuvissa? -Kyllä vain.
Nostakaa sitten kädet ylös!
Olen iloinen nähdessäni teidät.
-Niin minäkin. Misä paperit ovat? -Smokissani.
-Missä smokki on? -Ystäväni musiikkikauppiaan luona.
Laittakaa ne ranteisiinne, kädet laatikon ympäri.
Käsiraudat taitavat olla pakkomielteenne.
-Kun saan paperit, pääset vapaaksi. -Olemmeko alkaneet sinutella?
Héléna?
-Uskoitteko onnettomuustarinani? -En.
-Oletteko te liikkeen pomo? -Kyllä.
-Fred lähetti minut. -Fred?
-Hän jätti tänne smokkinsa. -Se vaaleako? Ei hän jättänyt mitään.
-Kiitos, lso-Bill. -Lopeta jo nämä typeryydet.
Minä en ymmärrä mitään!
Onko tämä teistä huvittavaa?
Me lähdemme nyt kahville.
Teillä on kolme sekuntia aikaa.
Yksi.
Voi kurjuus.
Pankaa leikkikalunne pois. Siitä ei ole täällä hyötyä.
Eikä kukaan sitä paitsi ammu kukkakauppiasta.
Missä kunnossa tekin olette! Katsokaa nyt.
Ne ovat kaiken lisäksi rasvatahroja.
Ottakaa tämä. Vien jakkunne pesulaan.
Ei, kiitos.
Tunnetteko Fredin, sen vaalean, joka oli äsken täällä?
Fred? Hän on vanha kaverini. Olemme tunteneet jo vuosia.
Onko hän aina tällainen?
-Mitä hänestä oikeastaan tiedätte? -En juuri mitään.
Tämähän on hienoa.
Ei tunteita, ei ystävyyttä, vain ripaus intohimoa...
Te olette kuin tehdyt toisillenne. Saako olla kimppu?
Mitä hittoa se nainen oikein puuhaa?
Asema on suljettu. Häipykää täältä. Menkää tiehenne.
-Mi...mitä sinä täällä teet? -Pidän neidille seuraa.
-Juot viskini! -Huonon viskisikö? En taatusti juo.
Oletteko riidelleet tarpeeksi?
Laittakaa joka ilta yksi tällainen kukkien kanssa ammeeseen.
-Ala mennä. Kuulitko? -Hän on ihastuttava.
Jätän kassin tänne siltä varalta, että teille tulee ongelmia.
Hän juo kaiken, niin että minulla ei ole mitään tarjottavaa.
Jos tämä jatkuu, minä muutan.
Saisiko täältä jostain illallista? Kuolen nälkään.
Mitä sinä vielä odotat?
Hakekaa minut baarista kahdeksalta. Ei, yhdeksältä. Huomiseen.
Tarjoaisin teille valokuvani, mutta teillä on jo yksi.
-Mitä te oikein suunnittelette? -En mitään.
-Silmänne ovat vaihtaneet väriä. -Eikö se miellytä teitä?
Ei.
Teillä taas kasvot ovat vaihtaneet väriä. Ne säteilevät.
Vaikuttaa, että paperit eivät enää kiinnosta teitä lainkaan.
Olettekin ehkä kiinnostunut minusta.
Kyllä.
-Minutko te haluatte? -Kyllä.
Te ette kuitenkaan saa minua.
Tanssitaanko?
-Miksi rakastan juuri teitä? -Koska olen upea nainen.
-Miksi te ette rakasta minua? -En tohdi.
-Oletteko laiska? -Olen kauhean laiska.
-Kuka teillä keittää ruoan? -Keittäjä.
-Kuka siivoaa? -Siivooja.
Kuka rakastelee?
Saanko luvan?
-Terve, kaverit. -Hän tästä enää puuttuikin.
Kuka tuo nainen on?
-Hän on Tuhkimo. -Tuhkimon laukussa on iso tulikeppi.
Se on hänen taikasauvansa.
-Hyvää huomenta. Saisinko kahvin? -Kahvinko? Totta kai.
Teidän miehenne odottaa teitä tuolla.
Ette voinut olla kertomatta. Syyhyttikö teitä niin?
Nukuitko hyvin?
-Mistä haluat minun aloittavan? -Alusta.
-Tapasin erään pojan... -Otatteko croissantin?
-Saako olla pala piirakkaa? -Ei kiitos.
Se on herkullista, mutta kukaan ei halua sitä.
Tapasin hänet kotimme edessä.
Olin ollut ostoksilla, ja hän auttoi minua pakettien kanssa.
Hän oli mukava, ja kutsuin hänet syntymäpäiväjuhliini.
Ja hän räjäytti kassakaapin sinun juhliesi aikana.
Niin.
-Hän antoi sisällön takaisin. -Paitsi kansion.
-Hän on kadottanut sen. -Tämä oli aamulla postilaatikossa.
50 miljoonaa pieninä seteleinä, jos haluatte paperinne.
Ohjeet tulevat perässä. Fred.
Taidat olla tyytyväinen.
Olen vain pieni tyttöraukka, jonka setä raharikas otti huostaansa.
Sinä tukehdutat minut, setä raharikas.
Sinä murskaat minut.
Minä tarvitsen ilmaa!
En edes pettänyt sinua viime yönä. En edes halunnut pettää sinua.
Katselin sen sijaan koko yön ilotulitusta.
Se teki minulle niin hyvää...
...sillä olen kyllästynyt elämääsi, juoniisi ja hymyihisi.
Olen jopa kyllästynyt sinun rahoihisi.
Miksi et sitten ota eroa? Paljonko olen velkaa?
Jean!
Hoida se nuori mies ja nopeasti.
Menemme tänään illallisille. Ole valmiina kahdeksalta.
-Voisit vähän hymyillä. -Jos hymyilen, oksennan. Haluatko?
-Mikä kampaus tuo muka on? -Se on irokeesi.
-Ugh. -Mitä teille kuuluu?
Rakas ystävä, hauska nähdä teitä.
-Tulkaa, Raymond. -"Raymond!"
Liikeasioita... Näytätte hyvältä. Olitteko Rivieralla?
Juuri siellä.
Pariisissa onkin satanut koko ajan. Voinko ottaa takkinne?
-Paleletteko? -En, mutta en viivy pitkään.
"Älä osta siltä antiikkikauppiaalta. Hän on roisto", hän sanoi.
En voi syödä sitä.
Brigitte.
-Millä luokalla sinä olet? -Käyn viimeistä kolmatta kertaa.
-Seuraavana päivänä sitten... -Stop!
Kertokaa se hänelle. Juttunne eivät kiinnosta minua.
Mikä hätänä, rakkaani?
Onko jokin huonosti, Mme Kerman?
Ei yhtään.
Sanoin vain vaimollenne, että hänen juttunsa eivät kiinnosta minua.
Pyydä monsieur'ltä heti anteeksi.
Anteeksiko? Minkä ihmeen takia?
Siksikö, että olen kestänyt hänen vaimoaan kolme tuntia?
Vaihdetaan paikkoja, niin näet.
Poistu heti pöydästä, Héléna.
Poliisipäällikkö, illallisenne ovat mitättömät kuten kämppännekin.
Haistakaa paska koko torvisoittokunta.
Hyvää iltaa.
Oletan, että odotatte komisariota.
En tiedä, tuleeko hän enää tänä iltana.
Voitte puhua minulle. Olen käytännössä hänen oikea kätensä.
-Tiedättekö te Quimperin? -Kyllä.
-Tiedättekö Saint-Raphaëlin? -Kyllä, se on kaukana Rivieralla.
Minä kadotin passini jonnekin niiden välille.
Kadotitte passinne Quimperin ja Saint-Raphaëlin välille.
Juuri niin. Tiedän kyllä, ettei se ole teidän toimipiiriänne-
-mutta komisario on puhunut teistä niin ylistävästi.
Mutta... Niinkö?
Se ei kyllä ole helppoa. Millainen auto teillä oli?
-Saako olla kimppu? -Näytänkö asiakkaalta?
Ette, mutta näytätte odottavan jotakuta. Saattekin odottaa.
-Mitä kimput maksavat? -20 frangia ja pienen calvadoksen.
Olipa sukkelaa. René, tuo tuplacalvados!
-Hyvää iltaa. -Iltaa, komisario.
Neiti kadotti passinsa Quimperin ja Saint-Raphaëlin välille.
Hän oli liikkeellä autolla...
-Kaksi kahvia. -Kaksi kahvia, selvä.
-Onko teillä jotain kerrottavaa? -On.
50 miljonaa. Jos hinnat nousevat tätä vauhtia, on parasta maksaa heti.
Eräät miehet ajavat häntä parhaillaan takaa-
-ampuakseen hänet. Se on kuin lännenelokuvasta.
Teidän olisi seriffinä parempi löytää hänet ennen sitä.
Kenelle se olisi parempi?
Kaikille.
Jos ette nimittäin puutu asiaan...
...asemastanne tulee Waterloo.
-Montako hänellä on perässään? -Kymmenkunta miestä.
Jos hyvin käy, he eivät löydä häntä ennen huomista.
-Suljemme 20 minuutin kuluttua. -Toivotaan parasta.
Suljettu
Jalkeille, senkin laiskamadot!
Selvä, hajaantukaa.
Selvä, pysymme yhtenä ryhmänä.
Hyvät herrat, tässä on Paul - solisti.
Jean-Claude soittaa kitaraa. Emile soittaa lyömäsoittimia.
Rumpalimme ei kerro nimeään. Tämä on Monsieur Saxofoni-
-ja tämä maanvaiva on Erico, säveltäjä ja basisti.
Istu alas.
Pomo! Löysin piilopaikan. Katsokaapa, mitä siellä oli.
Hän ei ole koskaan paikalla!
Mitä hittoa?!
Poliisi, käsiraudat, vankila.
Saisinko henkilöllisyyspaperinne?
Henkilöllisyyspaperinne.
Tuolla!
Saatana! Helvetti!
-Sulje koko kakkostaso. -Haloo, Robin kutsuu.
Oletteko nähneet ketään?
Hyvä on. Nyt on enää yksi jäljellä.
Tämä on henkilöllisyystarkastus.
Vauhtia, tehkää työnne.
-Sain partion valmiiksi. -Hitto, sinä otat minua aivoon.
Metsästys on nyt ohitse.
Sinä todella otat välillä minua aivoon.
-Onko hän täällä? -Kuka?
Paavi.
En tiedä. Minä olen nähnyt vain komisarion.
Mikä idiootti.
Batman! Tekö minulle olette antanut hienot rullaluistimet?
Minulla on nyt kahdet. Minustahan tulee oikea peto rullaluistelijaksi.
Oletko lukenut nämä kirjeet?
Vastaa komisariolle, kun hän kysyy!
Monsieur Batman, olisitteko niin ystävällinen ja hakisitte kahvin-
-hieman maitoa ja kaksi palaa sokeria?
Hänhän on täysi idiootti.
-Minulla on herkkä nenä. -Olisit sanonut hänelle.
Oletteko tyytyväinen? Helppo teidän nyt on nauraa.
Sinä olet nauranut meille kahdeksan kuukautta, kun olit jahdattavana.
Kuvittele itsesi hänen asemaansa.
Mistä sinä näpistit nämä kirjeet?
-Ne lojuivat käytävän lattialla. -Käytävänkö?
"50 miljoonaa pieninä seteleinä, jos haluatte paperinne. Fred."
-Minä en ole Fred. -En ole minäkään.
Komisario Gesberg tässä. Puhuisin madame Kermanille.
Mitä tänne kuuluu?
-Sovimme kymppitonnista. -Toimita ensin jätkä.
-Minä en pidä tästä. -Minä en pidä sinun naamastasi.
Ota rauhallisesti.
Ei riidellä 5 000: n takia. Näetkö tuon puhelimen?
Kello on nyt kuusi. Nosta kuuloke tasan varttia yli seitsemän.
Saat silloin turistisi osoitteen, söpöläiseni.
ldiootti.
Mitä hän oikein on tuonut? Mikään näistä ei ole sopiva.
Käyn soittamassa. Lainaa vielä silmälasejasi.
Käykö puolet ja puolet?
Sopii.
Toisen meistä olisi parempi ottaa silmälasit pois.
Paikallasi!
Rahalippaat.
Onko sinulla lapsia?
Laita se tuonne.
Vaimosi varmaan odottaa sinua.
Sulje ovet, sulje ovet!
Anna mennä!
Sinulta on juuri huijattu 5 000 frangia.
Terve vain, ystäväiseni.
Mitä hän kuhnailee? Me myöhästymme.
Missä konsertti on? Voisimme mennä edeltä.
Rauhoittukaa. Hän hoitelee varmaan yksityiskohtia.
Tuossahan hän tuleekin.
Pyydän anteeksi, lapsukaiset.
-Pelästytit meidät. -Olen pahoillani.
Mihin me olemme menossa?
Emme mihinkään. Me soitamme tuolla.
Lasketko leikkiä? Eihän tämä ole mikään konserttisali.
Eiköhän sitten käydä asemiin.
Kalusteemme ovat ala-arvoisia.
Kiitos, komisario.
Junalaiturilla on tapahtunut ryöstö.
-Entä sitten? -Ei mitään.
-Pitääkö teille antaa lupa? -Ei.
-Menkää sinne sitten. -Minä menen.
-Mitä aiotte tehdä Fredin suhteen? -Totta puhuen hän ärsyttää minua.
Etsikää hänet ja viekää hänet tuulettumaan. Hän tarvitsee sitä.
Batman täällä. Saimme vahvistettua, että ryöstö on tapahtunut.
Kuulustelisinko matkustajia... ?
Olkaa vähän aloitekykyisempi. Määrätkää järjestyspartio tunneliin.
-Kiitos kaikesta, komisario. -Ei tämä vielä ole ohitse.
Täyttäkää näihin nimenne. Kuvailkaa kadonneet tavarat-
-ja allekirjoittakaa sitten.
-Missä muut ovat? -He ovat tuolla takana.
-Eikö teille ole kerrottu? -Mitä?
Konserttinne on peruuntunut.
-Eivätkö he kertoneet? -Missä monsieur Lemoine on?
Soitamme kyllä ilmaiseksi, mutta ei ihmisiä voi kohdella miten vain.
Aivan. Sitä mieltä mekin juuri olimme, Lemoine ja minä.
Tässä on vaivoistanne.
Pahoittelemme tapahtunutta.
-Missä Lemoine on? -Oletko tyhmä?
Sinä vain kuuntelet tänään. Huomenna pääset hommiin.
-Kelpaako? -Odottakaapa.
-Voinko kirjoittaa sekin? -Sehän sopii.
Vauhtia masiinaan.
Saanko kysyä sinulta jotain?
Rakastatko minua edes pikkuisen?
Soitan sinulle vähän myöhemmin.